Beklager bumpene. Der er kø.
Det er den eneste vej frem.
Ambulancen er der, men vi er nok de eneste læger.
Der er mange, som skal hjælpes.
Først til mølle gælder ikke.
Målet er at prioritere patienterne.
Tag mærkater. Der er fire farver.
Grøn til mindre skader, gul til mere alvorligt, men ikke livstruende.
Rød er for patienter, som ikke overlever uden behandling.
Sort er til døde eller dem, der dør.
Skal vi sætte sorte på levende patienter?
- Skal vi bestemme, hvem der lever? - Nej, hvis liv I kan redde.
Og I skal forhindre, at den næste læge spilder tid på en uden chancer.
- Intet kan forberede jer på det her. - I skal redde flere, end I mister.
Så er vi her.
KL. 20.12 PASADENA MOTORVEJ, LOS ANGELES
- Deromme. - Vi lægger udstyret her.
Velkommen.
- Hvem er du? - Chefslægen her.
Jeg sendes ud til den slags ulykker.
Gina sagde, at jeg har to overlæger og fem turnus. Hvem er kirurgen?
- Heather Pinkney. - Jeg er I teltet. Du er herude.
- Dr. Rorish arbejder med mig. - Jeg er bedre I felten.
Siger jeg, at du er I teltet, er du I teltet. Resten sætter mærkater på.
Gå I gang.
Alt vel, Leanne?
- Hold hovedet koldt. - Vi ses på den anden side.
Sikke en idiot.
Hvor er bårerne, jeg bad om?
Her. Jeg tager chaufføren.
- Er I læger? - Jeg tager passageren.
Hjælp os. Mine arme er brækkede.
Hovedet ramte ruden. Han har svært ved at få vejret.
- Er du læge? - Sygeplejerske.
Din mand?
Nej, han hedder Fred. Vi spiste middag sammen til en date.
- Alice? Har du flere skader? - Min højre fod er nok brækket.
Flere brud, mulig blødning I maven. Hæmoragisk chok.
- Klarer han sig? - Jeg er ked af det, Alice.
Kør hende på skadestuen.
Giv ham ikke en sort mærkat. Han trækker stadig vejret!
Redningstjenesten har svært ved at nå frem pga. Tågen.
- Er de fremme? - Ja.
- I får et alarmopkald fra et barn. - Nej, send det til 112.
- Vi taler kun med læger. - Hun siger, at moren er såret.
Begynder du at tale med patienter, bliver det kun værre.
Hallo? Er der nogen?
Det er dr. Perello fra Angels Memorial.
- Og du? - Lily.
Min mor og min bror er såret. Bilen slingrede, og vi kørte over...
Jeg kan ikke høre dig, Lily. Vi har læger der.
- De bærer gule veste. - Der er koldt. Jeg kan intet se.
Hvor er du, Lily? Lily?
Hallo? Hallo? Kan du høre mig?
Man kan ikke se tre meter for sig pga. Tågen.
Når den letter, og de kommer her, bryder helvede løs nedenunder.
Sygeplejerskerne sagde, at du skal udskrives, Jesse.
Du er rask.
Det er fortroligt. Sygeplejerskerne bør ikke sladre.
- Er her ikke varmt? - Nej.
- Det er bare, fordi vi savner dig. - Jeg tog en runde.
Det var som at bygge pyramiderne.
- Hej. - Amy, min bofælle Jack Rhodes.
- Vi arbejder sammen. - Kolleger?
Gid jeg var pænere klædt på til vores første date.
- Du havde scoret. - Jeg kan lide hende.
- Alt vel? - Brystet føles tungt.
Skal vi hente en læge?
- Har du smerter? - Kvalme og svimmelhed.
Ånd langsomt. Du hyperventilerer.
- Det her må ikke ske igen. - Træk vejret med mig.
- Godt. - Ånd ind, og tæl til fire. Ud.
Se på mig. Du klarer dig. Det er ikke et hjerteanfald, men panikangst.
- Træk vejret. - Okay.
- Herover. - Spændt mave.
- Langsom kapillær genopfyldning. - Tilbage.
- Blodtryk 60/40. Bærbar ultralyd. - Han trak vejret.
Alice arbejder på hospice.
Min moster ligeså. Mor sagde, at hun havde en hånd I himlen.
Der er væske I maven. Hun er stabil og klar til transport.
Han levede. Han fik en sort mærkat. I slog ham ihjel!
- Dr. Lorenson? Du skal gå. - Klarer du dig?
Det er ikke let. Bare træk vejret.
Kom. Over til det orange telt. Du klarer dig.
Hvad fanden?
Er der nogen? Åh nej.
Få mig ud! Hjælp mig! Jeg kan ikke få vejret!
- Hvad hedder du? - Kenny Wylar. Få mig ud!
- Jeg er dr. Leighton. Er det kun dig? - Og Olaf, min datters dukke.
Hun bliver ked af det uden hende.
Men mere, hvis du forsvinder.
Vi begynder med det. Hold ud. Mario! Heather!
Gina. En pige ringede. Hun hedder Lily.
- Familien er såret. - Sådan er mange her.
Jeg lovede at sende hjælp. Bilen røg ud over.
- Røg ud over hvad? - Det ved jeg ikke.
Jeg hørte ikke mere. Ser du hende...
- Jeg leder. - Giv besked. Hun lød ret bange.
Ikke underligt. Her er skræmmende.
- Jeg kan ikke få vejret. - Den sidder fast.
Vi skal bruge et koben eller en økse.
- Grave ham ud? - På fem timer.
Jeg fryser. Jeg kan ikke mærke mine ben.
- Hjælp mig. - Vi er straks tilbage.
- En sort mærkat. - Sikke en helt.
Det er vores job. Vi må prioritere.
- Vi kan redde ham. - Betonen udvider sig, når den tørrer.
Han bliver kvalt eller fryser ihjel. Vi når det ikke.
- Du er kold. - Mario, han er bevidst.
- Hvad gør vi? - Varm ham op. Hent en økse.
- Kan vi stoppe hypotermien? - Vi ser på det. Løb, Forrest.
- Hvordan holder vi ham varm? - Indefra. Jeg har saltvand.
- Vi skal bruge varm saltvand. - Hvor får vi det?
- Vi skal bruge en bil. - Skal du køre?
Nej. Bingo.
Vi er straks tilbage, Kenny. Kom, Heather.
Hallo? Er der nogen?
Kan du hjælpe mig?
Hej. Jeg er læge. Jeg hjælper dig.
- Min mor sidder fast. - Okay.
Kenny? Vi giver dig varmt saltvand, indtil vi får dig ud.
- I får mig ikke ud, vel? - Jo.
- Jeg må tale med familien. Telefon? - Ja. Kan nogen holde posen?
- Hvor skal I hen? - Hjælpe andre.
Opløsningen varer I 12 minutter.
Se på mig, Kenny. Giv ikke op. Hold ud.
- Vi ses om 12 minutter. - Ja.
Otte år gammel, åndenød, var bevidstløs, måske brækkede ribben.
Muligvis indre blødninger.
- Hvad hedder du? - Jason. Hjælp min mor.
- Moren sidder fast I bilen. - Jeg ville hente hjælp, men for vild.
To brækkede ribben, måske punkteret lunge.
- Du skal på hospitalet. - Nej! Ikke uden min mor! Find hende!
- En til med ambulancen. - Vi kører nu.
Vent! Din mor ville have, at du tog med ambulancen.
Hvordan ser din mors bil ud, Jason?
En sølvfarvet Dodge. Et klistermærke på kofangeren.
Der står: "Min hund er ikke fed, det er en husky."
Du kører på hospitalet. Vi finder din mor.
- Hvad hedder hun? - Connie.
- Lover du at finde hende? - Ja.
- Vent. Vi har en mere. - Det lover jeg.
Hun kommer på samme hospital.
Nu. Der er ingen tid til medynk.
Giv ham haldol.
- Lim ham fast til sengen. - Jeg har en gravid patient her.
Hvis barnet ikke kommer nu, må hun vente.
- Carla? - Er hun din veninde?
Ja. Carla var turnuslæge her.
- Hvad så? - Jeg besvimede I en butik.
- En venlig sjæl slog alarm. - Jeg hader dem.
Det vrimler med dem I Californien. Dem og grønkål. Gina Perello.
- Carla Niven. - Malayas eks?
Tillykke med barnet. Trist med kræften.
Tak.
- Jeg kan lide hende. - Hun har sin egen stil.
- Hvad lavede du, da du besvimede? - Købte is. Jeg fik ikke spist den.
Kan vi tage ultralyd? Jeg vil se, om lasten er I orden, før vi flyver.
Hjælp!
- Hvor er Mario? - Ved ikke. Sidste saltvandspose.
Hjælp mig nu!
Jeg kan ikke bevæge mig!
- Mit ben er brækket. - Jeg når ikke at stabilisere bruddet.
- Bare få mig ud. - Det her gør ondt.
- Er den kortsluttet? - Nej. Jeg justerer bare niveauet.
Jeg ville have, at den skulle advare mig.
Angst er normalt efter et hjerteanfald.
Jeg har ikke angst. Jeg er bare forsigtig.
Den giver mig et panikanfald.
Ikke et panikanfald, men eftervirkninger.
Som efter et jordskælv?
Fint nok. Jeg går ud og flirter med sygeplejerskerne.
Jeg er elendig til det, så du kan komme med, hvis du vil hjælpe.
- Hvor mange gange er du faldet? - Kun fem-seks gange.
- Kvalme eller opkast? - Ja, men nok pga. Graviditeten.
Carla? Se her.
Hold da op!
Et røntgenapparat er ledigt. VIP-behandling.
Tak.
Jeg overlever ikke. Må jeg låne telefonen?
Jeg vil tale med min familie og sige farvel til mine døtre.
Hej! Det er Wylar-familien.
Vi kan ikke svare nu, men efterlad en besked.
Skat? Det er far igen. Jeg lægger en ny besked.
Jeg vil sige, at jeg elsker dig. Jeg elsker dig virkelig.
Jeg elsker dig af hele mit hjerte. Lev dit liv og vid, at du var elsket.
For fanden, Mario.
- Angus! - Gudskelov.
- Godt at se dig. - Han ringer tilbage.
- Det var alt, jeg fik. - Det var på tide.
Jeg reddede en kvinde fra en brændende bil.
- Nemlig. - En, to, tre.
- Næsten. Kom så. - Jeg vil ikke dø her.
Kom så. Kom så, alle sammen. Grav.
Grav, grav, grav.
- Jeg kan mærke et ben. - Jeg har hænderne. Langsomt.
Forsigtigt. Vi har dig. Vi har dig.
Du klarer dig. Du klarer dig.
Flyt den ikke.
"Min hund er ikke fed, det er en husky." Sig til, hvis du finder den.
Jeg så den. Kvinden fik sort mærkat.
- Hvad var skaderne? - Bevidstløs, svag puls.
Sår på benet og stort blodtab. Hun ville ikke overleve.
- Hvor er bilen? - 200 meter den vej. I tredje bane...
- Hvor skal du hen? - Over til en patient.
Jeg kan ikke stole på en turnuslæges vurdering I den her sag.
Løfter til drenge gælder ikke her. Vi følger protokol.
- Du er ikke min chef. - Jo. Nægter du, bryder du loven.
Jeg får dig anholdt her og nu.
Skal vi lade den mand bestemme, hvem vi behandler?
Jeg kigger igen. Jeg var næppe grundig nok.
Bliv her.
Jeg ordner det, Malaya. Holdt stillingen.
- Jesse? Hvad laver du her? - Dr. Carla Niven.
Altid godt at se dig. Hvad sker der?
- Jeg er gammelt nyt. Og dig? - Ekkokardiogram.
- Hjerteanfald. - Nå?
- Hvornår? - For en uge siden.
- Nogen komplikationer? - Lidt hist og her.
Ingen komplikationer. Så bør du udskrives.
Hvilken idiot bookede ekkokardiogram?
- Bedst at være på den sikre side. - Gjorde du det selv?
23% af alle, som får hjerteanfald, får det igen.
77% får det ikke.
Jeg ville slå ihjel for de odds.
Du siger altid, at folks gode egenskaber også er deres værste.
Ved du, hvad din bedste egenskab er?
Du føler omsorg.
- Hvad er min værste? - Du bekymrer dig.
Der er kun én medicin mod det: Rejs dig.
Jesse? Lavede vi ikke ekkokardiografi på dig I sidste uge?
- Lad mig gætte: Det var normalt. - Lyt ikke til hende.
Lyt ikke til ham.
Prøv at gætte. Det er en dreng.
Han bliver smuk og klog ligesom sin mor.
- Pas på dig selv. - Tak.
Hjælp! Jeg skal bruge hjælp! Herinde! Min hustru er herinde.
Hun landede hårdt.
- Hjælp hende. - Kan du høre mig?
Håndklæder.
Vi må rulle hende over. Forsigtigt. Sådan. Vi skal lægge tryk på.
- Mario... - Pulsen er svag.
Katastrofal blødning.
Ja, hun har mistet meget. Vi fokuserer på hovedet.
Blodtabet har forårsaget for meget skade.
Hvorfor gør I ikke noget?
- Jeg skal bruge en læge! - Hun er for medtaget.
I ville lægge tryk på.
- Det håbede jeg... - Lader I hende dø?
- Hvad hedder du? - Red min hustru. Hun hedder Lisa.
Hun er børnehaveklasselærer og rigtig modig.
- Hun overlever. - Et brandsårsoffer.
- Gå. - Kom nu.
Der er intet, vi kan gøre.
Forlad hende ikke. Hun trækker jo vejret.
Hun er alt, jeg har. Hvis du vidste, hvor stærk hun var, gik du ikke.
Hvis du bare vidste...
- Mario, kom! - Jeg beklager.
- Så er det nu, Leanne. - Connie?
- Kan du høre mig? - Hun bløder meget.
- Hun har stadig en puls. - Kun knap.
- Tænker vi det samme? - Var Malayas vurdering rigtig?
- Var den? - Nej.
Godt, Connie. Vi fandt din søn.
Han klarer sig. Ikke også? Kan du høre mig?
Han ville redde dig. Vi kører dig hen til ham.
Såret går hele vejen ned.
Jeg fortæller ikke endnu et barn, at moren er død.
- Foden er knust og sidder fast. - Men vi kan få hende ud.
Jeg henter en sav.
Hallo! Kan du høre mig?
Jeg er læge. Kan nogen høre mig?
Ja, jeg kan høre dig. Hjælp os!
- Hedder du Lily? - Ja! Kom og hjælp os!
Min mor og bror er såret.
Klarer du dig? Har du brug for hjælp? Kom du til skade?
- Hej, Lily. Jeg hedder dr. Lorenson. - Mor, hun er læge.
Hurtigt. Min mor og bror er såret.
- Hvad er der? - Min skulder gik af led.
Jeg klarer mig, men du må hjælpe mig.
Kan du tage tasken for mig?
- Er du virkelig læge? - Ja.
Men min assistent må hjælpe mig.
Lily ville klatre op, men det er for stejlt.
Jeg hedder Katherine.
- Hun kan ikke røre nakken og benene. - Hjælp min søn.
Hør her, Katherine.
Du har brækket nakken.
Du er måske ikke lammet, men du må ikke røre hovedet.
Lily? Find noget støtte til din mors hoved.
- Kan du gøre det? - Ja.
Du har et dybt sår, som jeg må sy.
- Du har mistet meget blod. - Hjælp min søn Elliot.
Lig stille.
Hej, Elliot. Jeg hedder Christa. Har du svært ved at få vejret?
Lidt. Halsen gør ondt. Jeg prøvede at rejse mig, men hofterne gør ondt.
Kan du sige "ah"?
Føles det som bobler, når jeg trykker?
- Ja. - Det kaldes krepitation.
Det er luft, der lækker ind I din hud. Du har et brud på luftrøret.
Træk vejret langsomt og tal ikke.
Du har været meget modig, men hvil stemmen nu.
- Har I telefon? - Ingen dækning.
Jeg prøvede, indtil batteriet døde.
Bare sig det. Det har spredt sig til hjernen, ikke?
Det er en svulst. Sekundær leukæmi.
Hævelsen presser mod hjernestammen. Desværre er svulsten aggressiv.
Der går ikke længe, før den stopper dit åndedræt og hjerte.
Carla, jeg må sige det ligeud.
- Dør du med barnet I maven... - Hvad?
- Vi skal have sat fødslen I gang. - Nej. Jeg dør ikke I aften.
- Jeg har masser af tid. - Vi får en fødselslæge til at tjekke.
Fint nok.
Men jeg vil ikke føde I 30. Uge.
- Sig intet til Malaya. - Hun kan hjælpe dig.
Hun kan ikke håndtere det eller vil ikke.
Fint nok, men vil du gøre mig en tjeneste?
Tænk over det.
Grøn mærkat.
- Dr. Pineda? Hvor er dr. Rorish? - Ved det ikke.
Jeg vil ringe til min søster.
Stop med at tale. Hun skal have en iltmaske på.
Træk vejret langsomt og dybt. Lungen er nok kollapset.
Sæt en kanyle I brystet.
- Der er nok knoglefragmenter. - Jeg tror, at jeg kan.
"Tror" er ikke nok. Gør det.
- Hvad så? - Otteårige Jason Riner.
Blodtryk: 110/64. Puls: 112, Iltniveau: Over 80.
- Han har kastet op. - De ville hente min mor.
Jeg hedder dr. Guthrie. Lig stille, så vi kan hjælpe dig.
Selemærker. Måske indre blødninger.
- Gav sikkerhedsselen blødninger? - Den reddede dit liv.
Blå mærker på lungerne, men ingen kollaps.
Vi kører dig op og tager billeder af din mave.
- Tænk, hvis mor kommer. - Når din mor kommer, henter jeg dig.
Hun hedder Connie Riner.
- Klar? - Ja.
Så kører vi hende på skadestuen.
- Klarer du dig? - Ja.
Kan du huske, hvad jeg viste dig? Som at binde sko.
- Igennem her, ikke? - Jo. Klip, når jeg siger til.
- Parat? - Ja.
Og... nu.
- Sådan. - Elliot?
- Hvad sker der? - Lig stille.
- Der er noget galt. - Rolig.
- Træk vejret dybt. - Trækker han vejret?
Jeg skal kigge I din hals igen.
Slap af I halsen og kæben.
- Klarer han sig? - Find en pen I bilen.
En pen? Skal du skrive noget?
Nej, jeg vil hjælpe hans åndedræt.
Hvor er I?
Terrence? Jeg skal bruge ultralydsmaskinen.
- Om fem minutter. - Hun kan ikke vente I fem minutter!
Så må jeg gætte.
Beklager.
Nu er det nok.
Jack? Kan du høre mig?
Hjælp mig! Han trækker ikke vejret!
Min hustru er vågen. Hun er jo stærk.
- Skynd dig. - Jeg kommer straks.
Han bliver blå.
- Hvad sker der? - Lad ikke min søn dø!
Ingen dør. Ingen dør.
Jeg laver et lille hul I hans hals-
-så jeg kan stikke et rør ind.
Jeg skal bruge begge hænder. Så du må trykke min skulder på plads.
- Det kan jeg ikke. - Jo, men vi må skynde os.
Tag mit håndled, og sæt foden under min arm.
Træk så hårdt, du kan, som om du åbner en dør, der sidder fast.
Godt. Træk hårdere.
Hjælp mig!
Strøm.
Lad op.
Så. Du gode gud.
- Var det ikke ventrikeltakykardi? - Jo.
Fik du sinusrytmen tilbage? Du er jo patient.
Jeg er sygeplejer. Altid.
Kom her med dem.
- Hvad har I lavet? - Vores job. Kom her, Angus.
Hun skal have lorazepam nu.
- Arrogancen får konsekvenser. - Anhold os.
- Nej. Her er konsekvensen. - Det virker.
- Den her med ambulancen! - Og den her.
- Du ignorerede en ordre. - En medicinsk beslutning.
En følelsesmæssig beslutning. Hun fik gul mærkat.
Jeg kunne ikke hjælpe din turnuslæge. Det tog for længe.
- Hun kan være hjerneskadet. - Min fejl.
Nej, vores.
Han har ret. Vi reddede Connie på andres bekostning.
Dør kvinden, er det vores fejl.
Hun skal med ambulancen! Kom så!
- Ingen har hørt fra Christa. - Hvad mener du?
Hun svarer ikke.
Tag med Connie. Jeg leder efter Christa. Tag over, Angus.
Bid så begge ender af pennen, Lily.
Sådan?
Og den anden side, så det bliver som et sugerør.
- Sådan. - Vi skal gøre det nu.
- Har du prøvet før? - Det sker sjældent.
Det bliver lidt blodigt.
Godt.
- Fandens! - Det er meget blodigt.
Kom nu.
Giv mig pennen, Lily.
- Jeg kan se det. Brystet bevæger sig. - Giv mig posen. Vi taper det.
Tag over. Tryk posen sammen hvert tiende sekund. Ikke for hårdt.
Du gjorde det fantastisk, Lily. Han ånder fint.
Han er heldig at have så modig en søster.
- Hvordan har mine børn det? - Han trækker vejret.
Lily var dygtig. Hun er modig.
- Hvordan har du det? - Jeg fryser.
Ingen ved, at vi er her. Tænk, hvis ingen kommer.
Er skadestuen klar?
Tag den båre.
- Her er kaos. Alle kaldes tilbage. - Christa, Mario og Heather er væk.
- De skal med. - Du er læge. Kom tilbage.
Indkald læger og sygeplejersker.
- Hvem skal jeg tilkalde? - Det er lige meget.
- Hjælpen er her. - Jeg kunne kysse dig.
Det kunne mit hjerte ikke klare.
Jason? Vi satte et rør ind, så hun kunne trække vejret.
Så hun kan ikke tale.
Hun kan faktisk slet ikke reagere.
- Er hun død? - Nej, hun lever.
Hun kæmpede hårdt for at komme hertil. Hun ville være hos dig.
Her. Tak.
Mor?
Mor? Sig noget.
Kom nu.
Jason? De kører hende væk nu.
Jeg elsker dig, mor.
Hun kan høre mig. Du kan høre mig.
Mor? Du skal nok klare dig. Det lover jeg.
Jeg venter på dig.
Jason.
Okay.
- Mario? Hvad laver du...? - Ud.
Hvad foregår der?
Gå I gang. Hjælp ham med at redde min hustrus liv.
FORTSÆTTELSE FØLGER
Danske tekster: BTI Studios